Operationen hedder "Freshman".
41 soldater sendes op i bjergene i to svævefly trukket af bombefly.
21 idet ene, 20 i det andet.
Bombeflyene flyver dem til kysten. Så flyver svæveflyene ned og lander.
Så sniger mændene sig ned til fabrikken og sprænger den.
- Det er et stort område. - Vi skal bruge folk til at spejde.
Mænd, der kender området og kan sproget.
En gruppe nordmænd sendt i forvejen.
- Hvad skal jeg gøre? - Find dem. Opret en operationsenhed.
- Kaptajn. - Peggy. Tak.
Wilsons kontor.
Forkontor. Mødelokale.
George.
Mit kontor. Radiorum. Pauselokale. Deres kontor.
Tyskerne har gennemsøgt Deres kontor og hjem. De rejste i tide.
Deres kone og børn er trygge.
Måske var det bedre, hvis min familie kom hertil.
- Det går ikke. - De bliver ikke til besvær.
Kan de se nogen børn her, hr. Tronstad?
De er evakueret, så de ikke bliver bombet.
Nok er Norge invaderet, men det er meget tryggere end England.
De har åbenbart ikke børn.
Hvor længe har I kendt til tyskernes atomprogram?
Ja, det afhænger af, hvad De mener med "kendt til".
Siden Polen har der ikke været noget information om "Wissenschaft".
Men ingen information giver i det mindste plads til spekulation.
Poulsson, hvad siger du til en tur til Rjukan?
Et hold på fire-fem, nedkastning over et fjeldplateau og etablering af base -
- som jeg vil have, at du leder.
Herligt. Hvornår tager vi af sted?
Når vi har fundet resten.
Sergent Claus Helberg, 24 år. Kæmpede i kampene i 1940 -
- blev taget til fange, men stak af.
Giver aldrig op, god skiløber, en charmør, populær blandt damerne.
Løjtnant Knut Haugland, 25 år.
Han kæmpede i Narvik, blev arresteret, men stak af. Uddannet telegrafist.
Han er stærk og kan klare alt.
Sergent Arne Kjelstrup, 29 år, blikkenslager.
Han kæmpede i kampagnen i 1940 og fik en tysk kugle i maven -
- men blev reddet, da den traf hans tang.
Og som leder for gruppen: Løjtnant Jens-Anton Poulsson, 25 år.
Han deltog i kampagnen i Norge og kom hertil i oktober 1941.
Han er nok den, som kender fjeldene bedst af de fire.
Og der er én til. Født i New York, uddannet i Oslo og Berlin.
Han er lidt vild med den rette type vanvid.
Velkommen til Vemork, hr. direktør.
Godmorgen. Kan jeg få en samtale med Dem på mit kontor, Brun?
- Tone Jørgensen. Velkommen. - En fornøjelse.
Lukker De døren?
Ja, med hensyn til det tunge vand... Jeg gennemlæste rapporterne.
"Skumdannelse". Hvad mener De med det?
Problemer med det indkomne vand.
Der er folk i Oslo, som taler om sabotage.
Vi fordobler vagterne og registrerer alle.
Og så vil jeg have, at vi fyrer...
Danielsen.
Der var meget skumdannelse i går, og han var alene på vagt.
Vil De orientere ham?
- Det er ikke sikkert, at det er ham. - Nej, vel?
Jeg fandt en flaske i skraldet ved trappen i går eftermiddags.
Amerikansk olie. Så det kan være folk -
- fra dagskiftet, natskiftet, dagen før eller tidligere.
Og skumdannelserne kommer ikke nødvendigvis med det samme.
Fint. Så siger vi det.
Jeg vil have Danielsen ud alligevel. Som en advarsel til den skyldige.
Vi er flere uger bagud med leveringen.
Jeg vil bede dig rejse til Berlin med første leverance.
Det er vigtigt, at tyskerne er tilfredse.
- Kan I øge produktionen? - Ja, det kan vi.
- Det bliver dyrere. - Ikke noget problem.
Vi har brug for alt, hvad vi kan få.
Professor Heisenberg. Ingeniør Brun.
Han leverer det tunge vand fra Norge.
Hyggeligt. Mange tak. Det er til stor hjælp.
Ja, det havde været interessant at få et indblik i jeres virksomhed.
Sikkert. Men De må lade os beholde nogle hemmeligheder.
Følg venligst med. Hr. Heisenberg.
- Havde De en god rejse? - Ja. Tak.
Stille.
Stop.
Har du set de der? Norge sendte mere, end vi bestilte.
Det er storartet.
Hvad ville han sige, hvis han så os her?
Han ville sige, hvad vi har glemt.
- Har vi glemt noget? - Nej.
Ikke desto mindre er mange af de bedste hoveder væk.
Vi er svækket.
Har du bestemt dig? Angående invitationen?
- København? - Ja. Bohr er stadig på sit institut.
- Jeg tager til foredraget. - Godt. Godt.
"For at støtte det tysk-danske samarbejde og forhold."
- Er De ikke optaget af reaktoren? - Jo, men det er et foredrag.
Det er vigtig at opretholde forholdet til andre lande.
Er det?
Eller er det ikke vigtigere for Dem at møde Bohr?
- Vi skulle jo ikke nævne hans navn. - Hvad vil De tale med ham om?
Hvis det sker, om gode gamle dage?
Videnskab, musik, familie...
- Livet. - Hr. Heisenberg...
De underskrev en fortrolighedsklausul.
De kan ikke tale om det, vi laver her.
Danskerne er på vores side. De er okkuperet.
Spil ikke dum.
Vi ved alle, at Bohr samarbejder med briterne.
Jeg vil prøve at skaffe Dem et pas.
Bagefter må De fortælle mig -
- hvor langt de allierede er i atomforskningen.
Spionage?
Nej. Dette falder ind under kategorien "gamle dage".
Musik, livet, familie og videnskab.
Og siden De alligevel er der, så prøv at få fat i god bacon.
Hav en god dag.
Ja...
Så de er alle norske frivillige?
De bliver ved at komme, hundredvis. De registreres og sættes i arbejde.
Hvem er det? Den rødhårede.
Skinnarland, Eenar.
- Einar. - Einar...
Han kom i morges. Han kaprede en båd sammen med nogle andre.
- Jeg har set ham ved fabrikken. - Korrekt.
Einar Skinnarland?
Leif Tronstad. Sid ned.
- Du bor på Rjukan? - Ja.
Og arbejder på Vemork?
Jeg vil bede dig tage tilbage. Vi har brug for folk til at rapportere.
Du arbejder der, kender folk, skiftene og rutinerne.
- Til hvad? - Efterretning. For os og briterne.
Alt, hvad du kan få fat i. Du får en radio og kommunikerer direkte med os.
Men jeg er jo lige kommet.
- Hvad sagde du til dem, da du rejste? - At jeg tog en uges ferie.
Så siger vi, at du er der på mandag.
Men det kan jeg ikke nå.
Har du sprunget i faldskærm før?
Kom så. Kom så, hop.
Nej, nu har jeg aldrig...
Dansk for "hyggeligt at se dig"?
Det er så godt at være her.
- Beklager, at jeg ikke kom. - Det gjorde ingen.
Der var ikke en eneste videnskabsmand, der var værd at nævne.
- Jeg ventede... - Ikke på grund af dig.
Alle ville møde dig. Lad os tage en spadseretur.
- Bliver du aflyttet? - Ja.
Vi opdagede det for nogle måneder siden. Det er okay.
- Okay? Det er forfærdeligt. - Man skal tænke, før man taler.
Det er faktisk ingen dårlig idé.
- Også instituttet? - Ja, overalt, men det er...
Herude er det fint.
Hvad?
Jeg ved ikke...
Jeg ved ikke, hvor meget du ved. Tiderne forandrer sig, nyt regime.
Ja, det har jeg bemærket.
Savner du ikke dengang, hvor vi arbejdede sammen?
Jo, absolut.
København er ikke så langt fra Berlin.
Det er sådan at... Jeg har ikke lov til at sige noget.
Jeg blev bedt om at finde ud af, hvor du står med briterne.
Jeg bryder mig ikke om den slags. Politikere kommer og går -
- men videnskaben går kun fremad. En opdagelse fører til den næste.
Jeg prøver ikke at påvirke dig på nogen måde -
- men det projekt, jeg arbejder på, er bare alles drøm.
Vi har penge, ressourcer...
Det er ikke en lille afdeling i et institut. Det er større.
Jeg ønsker, at det her sker.
Endelig er det i min kontrol.
Så længe vi lader krigen tjene videnskaben, er der ingen fare.
Tænk på alt det, vi kan gøre.
Træk dig fra det.
- Hvad? - Træk dig fra det hele.
- Er det briterne? - Hvad?
Er du blevet instrueret af briterne?
Nej, de har intet med det at gøre.
Det er mig, der siger det.
Du arbejder for dem.
Jeg troede, at jeg besøgte en ven.
Jeg er stadig din ven.
Du forstår ikke, hvad jeg taler om.
- Forstår jeg det ikke? - Nej.
Forstår du nu?
Ja, jeg forstår.
Du har altid spurgt mig om, hvilke moralske forpligtelser vi har.
Her er mit svar.
Vores forpligtelser har aldrig været større.
- Ja, men som videnskabsmænd... - Stop det sludder.
- "Sludder"? - Ja, du ved nøjagtig, hvad jeg mener.
Du arbejder for den tyske hær.
De har ansat dig. Hvorfor? For at fremme tysk kultur?
For at se dig lave interessante beregninger på tavlen?
Nej, de hyrede dig, fordi de vil have noget igen, valuta for pengene.
Og helst noget, som eksploderer.
Hør her, vi arbejder med at skabe energi.
Vores moralske forpligtelser har aldrig været større end nu.
Og hvis du ikke forstår det
er du enten dum eller meget naiv.
Akkurat nu er begge dele lige farlige.
Lad mig give dig et sidste råd. Som din ven.
Fortæl ingen, at du bad mig være med i programmet.
Vil du spise middag med mig?
Min kone vil blive glad for at se dig, og hun vil høre dig spille klaver.
Jeg vil sidde der, jeg vil spise, og selvfølgelig vil jeg klappe.
Opgaven er tredelt.
Finde en landingsplads, gøre den klar, og føre briterne til målet.
Desuden fodre London med vejrmeldinger og alt andet.
Tyske bevægelser, transportruter og vagthold omkring fabrikken.
- Vi har brug for våben. - Ja, I får pistoler
Stengun og Handy Gun. Resten overlader vi til briterne.
Gruppen hedder Grouse og klassificeres som strengt fortrolig.
Skal vi hedde "rype"? Kan vi ikke hedde noget lidt mere barskt?
"Falcon" eller et eller andet?
- "Moose". - "Shark".
I hedder Grouse, punktum.
Så det er os fire?
- Hvad? - Ikke noget.
Vi talte lige om dig. Knut Haukelid, som I kender.
- Skål for krigen. - Skål.
- Skål.
De tager af sted om tre uger, første fuldmåne.
- De er ikke klar. - De er klar.
At være entusiastisk er ikke det samme som at være klar.
At ønske at gøre noget er ikke det samme som at kunne gøre noget.
Og at have tømmermænd er ikke at være klar til kamp.
Der skal meget til for at overbevise hende.
Jeg har ondt af ægtemanden.
Ægtemanden gik ned med HMS Prince of Wales, sænket af japanerne.
Han er stadig savnet.
Hun arbejder meget. De skal nok klare sig.
- Absolut. - Før eller senere.
Før, må man håbe.
- Hvor længe har du været her? - Jeg er lige kommet.
- Hvordan har børnene det? - Godt.
Jeg håber, at de sover. Barnepigen tog -
- til Brackenhof for at høre på Hitler.
- Hvordan var det? - Fint.
Folk i Danmark virker glade. De går ud og danser.
- Mødte du Bohr? - Ja.
Han har sin egen, lille park.
Ja. Og han tager godt vare på den.
Til middag spiste vi god skinkesteg. Han læste højt, og jeg spillede klaver.
Og fik I mulighed for at tale sammen?
Han sagde, at jeg burde stoppe.
- Han forstår det ikke. - Hvad mener du?
Han mener, jeg står på den gale side af krigen. Han forstår det ikke.
Når Tyskland har vundet, vil alt det vel give sig selv?
Men er det så stadig vores Tyskland?
Jeg troede kun, at børn ville gøre sådan noget.
At stoppe venskaber på den måde.
Okay, Claus, klar til en ny rekord?
Nu.
...to... fire... fem...
Seks sekunder.
To sekunder bedre end sidst.
Skolandmyrene nær vejen mellem Møsvatnsdammen og Rauland.
- Der er en strækning på 1.200 meter. - Det bør kunne bruges til svævefly.
Hent hjælp.
Fordømte amatører.
- Så hvad gør vi nu? - Jeg kan træde ind.
Og hvem skal gøre dit job? Den fodløse?
Disse mænd kan erstattes. Det kan du ikke, Tronstad.
Okay, de kan tage af sted uden ham.
Godt, det er din beslutning.
Hvorfor har du fyret Danielsen?
Det er Astrids mand.
Hun serverer mad for os.
Vi spillede kort i dag og havde næsten en samtale.
Altså, jeg talte, og hun sagde "ja, frue", "nej, frue", "tak, frue".
"Konge slår dame, frue." Lige til Brun dukkede op og sagde -
- at hendes mand var blevet fyret.
- Hvorfor gjorde du det? - Det har ikke noget at gøre med dig.
Nej, vel.
Vi er færdige med at spise, tak.
Var der noget galt? Vil herskabet have noget andet?
Nej, herskabet ønsker bare, at flere går i seng på fuld mave i aften.
Tag resten med.
Har jeg ret, min kære?
Tak.
Mange tak.
Der skal mere til for at købe en fyret arbejder.
Jeg har heller ikke påstået, at jeg har nogen betydning.
Ellen?
Kom.
Bare find en god landingsplads ikke for langt væk fra vejen.
Hvis ikke, bærer vi dem.
Ikke flere pistoluheld. Jeg vil kun høre om succes.
Må Gud velsigne jer alle.
- Held og lykke, drenge. - Held og lykke.
- For konge og fædreland. - For konge og fædreland.
Er du bange?
Det skal nok gå.
Opstilling.
Det er dårligt vejr i området-
- vi må kaste jer ned langt vest for det oprindelige nedkastningssted.
- Nummer ét, klar? - Ja, sir.
- To, klar? Tre, klar? Fire? - Ja, sir.
Nummer ét.
Spring.
Rolig nu, rolig.
Spring.
Spring. Spring.
Hardangervidda 80 km vest for planlagt nedkastningssted
Det begyndte at sne i løbet af natten. Der kommer dårligt vejr fra vest.
Hvor er vi?
Det ved jeg ikke.
Vi skal østpå uanset hvad.
Afgang er sat til den 19. Landingsområdet er 16 km fra målet-
- i marskområdet ved Møsvatn.
I bliver mødt af fire modstandsfolk med kodenavn Grouse.
I vil gå hurtigt langs tilkørselsvejen, sandsynligvis i sne.
- Hvor mange containere mangler vi? - To.
Vi har brug for dem alle.
I kommer nordfra og ned til Våer.
Så over broen. Der er to tyske vagter. Uskadeliggør dem.
Langs jernbanelinjen. Så tre hold vagter til.
Angrib her, her og her.
Det er som regel ingen om natten.
Trapper på østsiden af bygningen. Metertykke armerede betonvægge.
Fortsæt langs korridoren til hovedrummet.
18 højkoncentrationsceller. Der placerer I sprængstoffet.
De containere...
Hvis det er godt vejr, slæber vi dem et par kilometer og henter nye.
Hvis det er dårligt vejr, belaver vi os på kortere stræk.
Det bliver hårdt, men det skal nok gå.
- Hvordan kommer de ud? - Hvem? Englænderne?
Hvis de kommer ind, skal de jo ud igen.
- De skal gå til Sverige. - Netop.
De er 41 uniformerede soldater og skal gå 300 km i dyb sne -
- uden ski og med tyskerne efter sig.
Det er planen, at de ikke klarer det.
Det her er en cyanidpille. Alle vil få en.
Hav den i munden i de sidste faser af operationen.
Hvis man bliver taget til fange, så bid hårdt til.
Det dræber på tre minutter.
Landingspladsen.
Ind fra syd, lygter med 100 meters afstand -
- pejleudstyret cirka der.
De er på vej. De lettede for to minutter siden.
- Klokkeslæt? - De er her om cirka to timer.
- Hvad med vejret? - 700 meters sigt, men det klarer op.
Så går vi i gang. Hold dem opdateret. Vi tager lygterne. Kom så.
- Hvad synes De, det ligner? - En reaktor?
Det er netop kommet. Werner Heisenberg gav det til Niels Bohr.
Bohr tror, de bygger en bombe.
Hvad er det?
Jeg ville finde ud af noget om de allieredes fremskridt i atomprogrammet.
Ved at vise dem alt, hvad vi har?
Det her er kun en lille del.
Tror De ikke, de ved, at de bedste atomfysikere -
- er samlet her og bliver betalt af Heereswaffenamt?
Diebner vil overtage uranprogrammet.
- Diebner? - Ja.
Så kommer der ingen resultater. Så enkelt er det.
USA har Einstein og Oppenheimer, hvis vi skal nævne deres eksperter.
England har Schrödinger og måske Bohr.
Tyskland har Heisenberg. Alle arbejder på samme opgave.
Kun Tyskland foretrækker middelmådighed.
Fordi den gennemsnitlige videnskabsmand Diebner -
- en pragmatiker uden dybere viden om teori -
- overtager ledende stillinger.
Det vil gøre Tyskland til en ørken. Bogstaveligt talt.
Vi har ikke råd til flere fejl.
Det ved jeg.
"Lavtryk på vej ind fra vest, kraftigere vind forventet."
Kan du høre noget?
Hvad sker der?
- Der er ingen kontakt. - Ingenting?
De skulle have været her nu.
Major Decker.
Hvad laver Gestapo her?
Vi fik melding om, at endnu et svævefly er styrtet ned.
Nogle kilometer nordøst herfra.
Vi vil vide, hvilken opgave og hvilket mål de havde.
- Hvad har De at rapportere? - Englændere.
4 døde, 12 overlevende.
Hvad skal vi gøre med dem, synes De?
Skyd dem.
Ordre fra føreren. Alle soldater på specialopgave skal skydes.
Vi kan ikke bare henrette dem.
Okay.
Hvem rapporterer, at De ikke adlød førerens ordre? De eller mig?
Baseret på virkelige begivenheder, men er fortælleteknisk forenklet.
Visse karakterer er fiktive.
Tekster: Steen Svanholm www.undertext.se